Стоян Михайловски
Слънцето и прахът

chitanka.info

— О слънце жалко, слънце клето,

от мене помрачено,

от мене обсадено,

от мене поразено,

черней, топи се там в небето,

гасни, светилко, угасни

и изчезни!

Със Царя на Звездите тъй се подигравал горко

нечистий прах, синът на каловете,

от вятърът издигнат нависоко

през мараните, лете…

— Това е съвършено вярно! —

отвърнало слънцето, без да се чуди… —

От тебе аз съм затъмнено,

от тебе аз съм обградено —

но туй е за двадесет само минути!…

Щом вятърът утихне, ти отново ще се върнеш

при локвите вонещи, пак на смет ще се обърнеш!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.